Казвам само,
че е повече, отколкото изглежда.
Много повече.
Хората не знаят.
Защото са твърде заети да гледат телевизия,
футбол и глупости,
за да имат време да разберат какво става.
Кой е казал:
"Не вярвайте на това, което чувате или виждате"?
Живеем в интересни времена.
Това е друга поговорка. Китайска.
Всъщност е проклятие.
Трябва само да се огледате, да свържете точките
и да се подготвите.
Знаете ли, че в магазините има храна само за три дни?
И когато стане страшно, 99% от хората няма да имат какво да ядат.
Казвам ти го само защото нямаше да съм добър баща,
ако не ти кажа всичко, което знам.
Повтарям ти го, за да си готов.
Въпрос на време е. Скоро ще се случи.
Огледай се. Ще разбереш, ако си отвориш очите.
Можем да решим и най-големия проблем, ако се съсредоточим.
Не е толкова трудно.
Пълно е с информация, ако отделим време да я потърсим.
И ако мислиш, че е важно да си зает с всичко това,
което мислиш за важно,
ще научиш, че няма да има значение.
Няма да има никакво значение.
Ще е важно само това, което ще направиш сега.
И не искам да те плаша, защото аз се страхувам.
Не мисли, че се страхувам. Не.
Готов съм.
Просто искам и ти да се подготвиш.
Радвам се, че поговорихме.
Да. Добре, дочуване.
Човекът на утрешния ден
Маги, а?
Нова си.
И 22,56.
Винаги е добра идея да познаваш съседите си.
Не знаеш кога ще ти потрябват.
Документ за самоличност?
Ед Хемслър.
ОТГОВОР
И да не си гений, става нещо странно.
БУНТОВНИК: Кажи им, капитане.
ТЪРСАЧ: Странно, наистина.
...безработицата и завърналите се ветерани бяха
сред най-обсъжданите теми.
Губернаторът прекъсна почивката си
заради намаленията на бюджета
и поиска три дни,
за да може екипът му да разгледа предложението
и да отговори на критиките в обструкционизъм.
За щастие Ед Хемслър измисли решение на проблемите ни,
което му дава възможност да седи по бельо и да гледа
как светът го подминава.
КРИСТАЛИ ПРОТИВ МОЛЦИ
Здравейте. - Здравейте.
Девет и петдесет.
Добре.
Благодаря.
Грешно е.
Грешно.
...допълнителни мандати, засягащи Националната гвардия.
Губернатор Уилкинсън приветства промените,
предвид случилото се,
а семействата се събраха да почетат 17-те души,
които загинаха през онзи ужасен ден.
Губернаторът добави, че вярва, че сред американците
има все по-голяма надежда и целеустременост,
за да не допуснем подобни трагедии да се случат
никога повече.
Какво има, Ед?
Нещо грешно ли казах?
Благодаря.
Здравей, Ед.
Маги.
Днес ни очаква слънчево време с източни ветрове.
Температурата ще е до 11 градуса.
През нощта ще падне до 5 градуса.
Утре пак ще е слънчево с по-високи температури.
Ще духа вятър от юг, със скорост от 27 км/ч.
Аз...
Извинете.
Аз съм виновен.
Само секунда.
Добре.
Хубава кола.
Не е "Форд". Харесва ли ви?
Да. Не харчи много.
Това е важно.
Не се знае кога ще ви потрябва.
Харесва ли ви да идвате тук?
Имах предвид "При Дан". Виждам ви от време на време.
Удобно ми е.
Хубав избор.
Приятен ден.
Аз съм Ед.
Рони. - Рони?
Рони. - Това е мъжко име.
Рони чия? - Майзнър.
Майз..? - Нър.
Хемслър. Това е фамилията ми. Ед Хемслър.
Приятно ми е.
Радвам се да се запознаем. - И аз.
Приятен ден.
Да.
Рони Майзнър.
МАЙЗНЪР
Е...
Какво пазаруваш днес?
Здравей. Разни неща.
Ами ти? - Аз също.
Радвам се, че пак се видяхме, Рони.
Да. Приятен ден.
Ед. - Ед.
Била си заета.
За какво се подготвяш?
Просто ми трябваха разни неща.
Готова си, нали?
Разбирам. Личи си.
Личи ли си?
Разбрах, още когато те видях.
Пазаруваше интелигентно, със стратегия. Разбирам.
Просто си купих някои неща.
Да, знам. И знам, че знаеш.
Светът ще свърши.
Пиеш ли кафе?
Трябва да разбереш, че това не е всичко.
Има неща, които повечето хора не разбират.
Америка.
Това е толкова специално място.
Със специална история.
Трябва да видиш цялата картина.
Чувала ли си за "Федералистът"?
За да го разбереш, трябва
да се върнеш до "Магна Харта".
Там започва всичко.
Можеш да се върнеш и по-назад.
Искат да контролират хората.
Има два вида хора:
искащи контрол и неискащи да ги контролират.
Това съм аз, вторият вид.
Искаш ли още кафе?
Не, не. Аз...
Трябва да тръгвам.
Да, и аз трябва да свърша нещо.
Да ти услужа ли с часовник?
Извинявай.
Харесваш ли пай?
Харесвам.
Защото имат страхотен пай в "Гайс Грил".
Може да излезем да вечеряме
и накрая да хапнем пай с ябълки или праскови, например към осем?
Осем звучи добре.
Чудесно.
Имат караоке.
ТАЗИ ВЕЧЕР КАРАОКЕ!
Не мисля, че има нещо специално.
Струва ми се, че всички сме почти еднакви.
Аз съм обикновен, средностатистически американец.
Имам син, Брайън.
Има хубаво семейство.
Чудесна дъщеря, красива съпруга.
Живеят в голяма къща на час оттук.
Роди се, когато започнах да работя в "Капитал Беърингс".
Системен анализ. Контролирах качеството.
Нямаш представа колко щеше да е зле светът
без сачмените лагери.
И трябва да са перфектни.
Наистина перфектни, защото иначе бум!
Съкратиха ме преди шест години.
Направиха ми добро предложение. Не обичам да се оплаквам.
А и вече съм от грешната страна на 60-те години.
Няма да стана по-млад. Но говоря прекалено много.
Ами ти? Имаш ли деца?
Дъщеря ми почина.
Тя беше целият ми свят.
Не беше честно.
Знаеш какво казват за живота.
Да.
Обичам да шия.
И...
Обичам да правя разни неща.
Това е...
Съжалявам.
Да.
Беше...
Тя беше специална.
Щеше да е на 13 години.
Как умря? - Ами...
Много рядка болест, МЕН.
Какво?
М-Е-Н.
Множествена ендокринна неоплазия.
Прочетох всичко за нея.
Лекарите казаха, че нищо не може да се направи.
Но не знам, аз...
Съпругът ти?
И той почина.
Но не от рядка болест, а от рак.
Казах му да не пуши.
Какво да се прави?
Какво можем да направим?
Каза, че си бил от грешната страна на 60-те години.
Не мисля, че има грешна страна.
Не ме е срам да ти го кажа.
Мисля, че наистина разбираш от това.
Начинът, по който хората разглеждат. Всичко е в очите.
Какъв вид риба тон предпочиташ?
Мисля, че "Чарли". - "Старкист". Аз също.
Хартиени продукти?
Хартиени ли?
Да, тоалетна хартия. Важно е.
Не се замислям.
Просто я стискам. - Да.
Не трябва да правим нещата по-трудни, отколкото е необходимо.
Батерии?
Това го знам. С меден връх.
За мен е все едно,
стига да са алкални. Това е важното.
Май знаеш много за тези неща.
Да, защото ме е грижа.
Личи си.
Старото радио хваща само новините и времето.
Само това си заслужава да се слуша.
С всичко друго искат да те накарат да си купиш нещо,
което не ти трябва.
Излизат да се забавляват
вечерта,
така им е приятно.
Плъхът Сузи и плъхът Сам
танцуват в земята на плъховете
и движат телата си.
Сам е толкова мършав.
Какво има?
Какво става?
Ед! Какво има?
Не бива да го правиш!
Знам, че не мога да пея.
Не. Не. Не това...
Не харесваш ли "Плъхова любов"?
Обичам я!
Извинявай...
Не, не, не.
Не се извинявай. Вината не е твоя.
Ти си...
Ти си прекрасна.
Тогава какво има?
Ед?
Харесвам те!
И аз те харесвам.
Не.
Наистина те харесвам.
И това ужасно ме плаши.
Много се забавлявах.
Купих ги за теб. - Прекрасни са.
Ами, лека нощ.
Може ли да отидем у вас?
Може ли...?
Да.
Сложи ги във вода.
Разбира се.
Искаш ли нещо за хапване? Имам всичко.
Само вода.
Сигурна ли си? Имам всичко.
Вино, бира, коктейли.
Не, само вода, моля.
И вода имам.
Пречистена и без флуорид.
Къщата ти е много хубава.
Съхраняваш всичко толкова...
Добре.
Това е домът ми.
Заповядай. Защо не седнеш?
Гледа ли ти се телевизия? - Добре.
Да. Да видим.
Какво ти се гледа?
Спорт? Не.
Шегувам се.
Филми? Харесвам филми.
Старите. Когато знаеха какво правят.
Тогава беше различно.
И според мен беше по-добре.
Харесвам да съм прогресивен и така нататък,
но идва момент, когато просто трябва да кажеш:
"Искам да гледам Джон Уейн". Разбираш ли ме?
Мисля, че да.
Какви филми харесваш? - Документални.
За какво? На каква тема? - Войните.
...когато 150 хиляди войници пресякоха Ламанша...
Не очаквах да харесваш войната.
Толкова е интересна.
Баща ми се е бил във войната. Световната война.
Знаеш ли къде?
Каза, че видял света. Било невероятно.
Ами, да.
Аз...
Така и не се бих.
Но това е хубаво, нали?
Не знам. Човек може да научи много за себе си през войната.
Да. Баща ми се научи най-вече да пие.
И това е вярно.
...Бирмингам, Дъдли, прокрадваше се трепет
между войниците...
Пиеш ли, Ед?
Понякога.
Но не много. За да не ми се замае главата.
Не знаеш кога ще се наложи да мислиш бързо.
...заповеди за разузнаване
често през няколко минути.
За да се възползват от толкова важния елемент на изненадата.
Дните изглеждат по-дълги заради провизиите
и липсата на лекарски грижи.
Не.
Може ли просто да поседим тук?
Знам, че...
Но просто ми харесва да съм тук.
Да седя и да гледам телевизия.
Не, не. Може да погледаме телевизия. Ще е много хубаво.
Кампанията е много трудна, а непрестанно променящите се
климатични условия я утежняват още повече.
Бурите и дъждовното време ги подлагат на изпитание,
като разкалват терена
и затрудняват камионите и пехотата.
С настъпването на нощта
е време за заслужена почивка.
Защото на другия ден ще ги чакат още по-големи предизвикателства.
Добро утро.
С две сметани, нали?
Какво? Само една ли беше? - Колко е...
Часът?
О, не.
О, не, не, не. - Какво има?
Не, не. Закъснявам за работа.
Какво като закъснееш малко?
Не. Не.
Не.
Боже мой.
Снощи не си се прибрала!
Рони Майзнър, не те ли е срам?
Не.
Не, не, не.
Наистина ли? Това?
Имам превоз.
Сигурна ли си? - Не се тревожи.
Всичко е наред. - Не, няма нужда.
Честно. - На сто процента ли?
Да, наистина. - Нима?
Благодаря ти, няма... - Боже.
Няма нужда.
Дано съм като теб, като стана на твоите години.
Не е това, което изглежда.
Както и да е. Не прави нищо, което не бих повторила.
...токът спря за трети път заради ветровете.
Започна ремонт на системата,
който цели да реши проблема.
Сигурно знаете, че Ед Хемслър има резервен генератор
точно за такива случаи.
Защото Ед Хемслър мисли за всичко.
ТЕАТЪР "ОМАН"
Харесваш ли китайско?
Не е нужно да е китайска храна.
Ед Хемслър, една жена не обича да я държат в неведение.
Когато джентълмен я изведе,
поне може да се свърже с нея
и да й каже, че има приятни спомени от вечерта им заедно.
Дори и да няма, защото така постъпват джентълмените.
Но аз съм джентълмен.
Тогава къде беше? Защо не ми се обади?
Помислих, че искаш да си починеш.
От какво?
От мен.
Целунах те.
Така е.
Харесвам китайската кухня.
Ще те чакам отвън.
Трябва да знаеш къде да търсиш истината.
Интернет е най-голямата библиотека във вселената.
Някои го наричат дълбоките води на логиката и ограниченията,
а аз обичам да плувам.
Попитай ме нещо. - Нещо ли?
Какво? - Каквото и да е.
Не се сещам. Какво например?
Има ли нещо, което искаш да разбереш?
Не мисля.
Нищо ли? - Не.
Значи знаеш всичко, което искаш.
Не, не казах това.
Какво искаш да научиш?
Искам да кажа, че все още не знам какво искам да науча.
За теб.
И когато разбера, ще ти кажа.
Става ли?
Да.
Супата е вкусна.
Някой ден трябва да ми обясниш
какво общо има това с живота.
Какво общо има с живота ли?
Какво...?
За бога, Брайън.
Не, няма да обсебя разговора. Хайде, какво искаш да ми кажеш?
Не ми се говори повече за това.
Банковата ми сметка не се пълни магически всяка седмица.
Трябва да работя.
Не го ли заслужавам? - Нищо не казвам.
23,50 долара.
Заслужавам го.
Седемнайсет години вършех истинска работа.
Важна работа.
Хората държаха на думата си.
А сега мога да ти пожелая късмет, ако някой ти дължи пари.
Вече не приемаме чекове.
НЕ ПРИЕМАМЕ ЧЕКОВЕ
Сигурно мислиш, че говоря така,
за да изглеждам по-умен и да се държа бащински.
Имам новина за теб.
Все още съм ти баща. - Знам.
Затова ти се обадих.
С Джанет искаме да те поканим за Деня на благодарността.
Майка ти там ли ще е?
Разбира се, че не. Ще дойдеш ли?
Може ли да взема някого?
Тина.
Ще ти се обадя по-късно.
Да.
Видях го.
Как само те чака отвън.
Сякаш ти е НДП.
Какво е това?
Най-добър приятел завинаги.
Чака ли ме?
Виж, моят мъж,
мъжът, когото харесвам сега, и той се държи така.
Мисли за мен.
Отваря ми вратите.
И Ед го прави.
Ед.
Ед е хубаво име.
Не е много оригинално, но това не е лошо.
Искаш ли мнението ми? - Да.
Яхни вълната.
Какво означава това? - Само не падай зад борда.
На твоите години, ако не се прецакам, и аз ще имам някой Ед.
И ще ми хареса, защото няма да имам друго.
Просто Ед.
Като Крис...
Боби, Питър...
Покани ме за Деня на благодарността при сина си.
Това е сериозно.
Ангажимент е.
Ще научиш много от това как ще сготви пуйката.
Мисля, че Ед ще я сготви.
ОТГОВОР
Да Винчи дели хората на три. Които виждат.
Виждат, като им покажат. Не виждат.
ТЪРСАЧ: Ти от кои си?
Държа те.
Сигурен ли си?
Почти стигнахме.
Не си отваряй очите. - Добре.
Щом ти го показвам, значи ти имам пълно доверие.
Какво е? - Не си отваряй очите.
Затворени са.
Дори синът ми не го е виждал.
Какво е, за бога?
Отвори ги.
Добре.
Не го виждаш, нали?
Кое?
АЛКОХОЛ ЗА ВТРИВАНЕ
ВЕДЖИМАЙТ ПАСТЕТ
Обещай ми, че няма да кажеш на никого
за това, което ти показах тук.
Обещавам.
Защото ако хората разберат,
когато светът свърши, ще разграбят всичко.
Не искам да съм жесток, но имаха много предупреждения.
Това тук е захранването.
Имам специални заглушители, които сам проектирах.
Изгорелите газове се отвеждат от другата страна
в скрита шахта.
ЕКСТАЗ
Наистина си готов за всичко.
Не можеш да знаеш кога всичко ще се прецака.
Светът, плътта и дяволът заговорничат,
а после идва краят.
Това е застраховката ми.
Предпазната ми мрежа.
Пенсията ми.
Помниш ли, когато...?
Когато ме попита дали искам да науча нещо,
което не знам?
Да.
Как...?
Как го направи?
Какво...? Какво искаш да кажеш?
Съвършено е.
Седем и половина повече калории. - Не, не. Точно затова.
Грешно е.
О, не, мога.
Нека ти помогна. - Ще се справя.
Нека съм джентълмен. - Ти си съвършеният джентълмен.
Защо...?
Защо не ми даваш...? - Моля те.
Съвършеният джентълмен.
Съвършеният.
На това място упражнявам основни умения.
Няма от какво да се страхуваш.
Не се страхувам. - Добре.
Плъзни поглед над приклада, за да се прицелиш.
Не можа ли да измислиш нещо по-ужасно?
Това е мечка. - Плюшено мече.
Ти...
Успях!
Защо се смееш?
Това тук.
Ние.
Толкова е спокойно.
Приятно е.
Смея се, защото скоро всичко това ще свърши.
Как така?
Миговете като този.
Ще станат много редки.
През повечето време ще се борим да оцелеем.
Не, разбирам, Ед.
Как така да оцелеем?
Трябва да знаеш за какво говоря.
Усещаш го, дори и да не искаш да го признаеш.
Може да започне с новинарска емисия.
Гледаш реклама,
когато изведнъж го показват.
Говори като робот.
Казва, че фондовата борса ще се срине.
После включват президента.
Всички искат да чуят какво ще каже.
А то е, че нацията е в опасност
и трябва да въведе военно положение.
Не ти се вярва.
Отиваш в магазина и виждаш,
че всички са на улицата
и гледат странно, защото и на тях не им се вярва.
Влизаш в магазина, а вътре е пълно с хора,
които купуват всичко, до което могат да се докопат.
В небето
изведнъж се появяват хеликоптери.
И го осъзнаваш.
Осъзнаваш го.
През първия ден гледаш телевизия, за да разбереш какво става,
но на третия ден вече не излъчват нищо.
Няма интернет, мобилният ти телефон няма сигнал.
И тогава чуваш първия изстрел.
Първо звучи странно и непознато,
но после се чува отвсякъде. И започва да се приближава.
Виждаш труп на улицата, но никой не идва да го прибере.
А после още един
и още един.
Решаваш да се махнеш, но не си само ти.
Улиците са пълни с коли.
И тогава идва армията.
Но не е нашата, а на някоя друга държава.
Не можеш да повярваш, но знаеш, че е вярно.
Знаеш.
Това е краят.
Наистина ли мислиш, че ще стане така?
Може би. Не знам.
Ти си наистина специална жена, Рони Майзнър.
Ед?
Добре ли си?
Страхотно.
Татко.
Здравей. Добре дошли.
Здрасти.
Това е...
Приятелката ми, Рони.
Честит Ден на благодарността. - Благодаря.
Рони, аз съм Брайън. Приятно ми е.
Ед. - Джанет.
Здравей.
Радвам се, че дойде. - Скъпа, това е Рони.
Приятелката му.
Рони.
Колко си хубава. - Здравей.
Прекрасна си.
Ето го момичето ми. - Здравей, дядо.
Влез.
Не исках да участвам. - Не ти трябва.
Джанин.
Аз съм Джанин. - Приятно ми е. Рони.
Спрете часовника.
Кийнъм е под натиск.
И тъчдаун за Рудолф!
От колко време сте заедно?
Не много, но...
Но е приятно, нали?
Да.
Вие двамата.
Изглеждате толкова млади. Толкова жизнени.
...беше свободен, не го блокираха. Трябва да се задържи.
Може да го усилиш, ако искаш.
Няма нужда. Искам само да следя резултата.
Не, усили го. - По-тихо е по-добре.
Знам какво си мислиш.
Нищо не си мисля.
Мислех, че това е целта, да не мислим.
Говорили ли сте да пътувате заедно?
Сега му е времето.
С Брайън планираме да посетим Испания.
Звучи добре.
Трудно е.
Да отделиш време да пътуваш,
да влезеш в ритъм.
Как сте с Ед по този въпрос?
Влязохте ли в ритъм?
Всичко е прекрасно. Да, влязохме.
Много си чувствителен!
Разбирам.
"Гневният старец." - Не се гневя. Загрижен съм.
И аз съм загрижен за семейството си.
Показваш го по странен начин. Като си криеш главата в пясъка.
Добре.
Ще ти се вържа.
Покажи ми.
Брайън... - Не, наистина.
Покажи ми нещо, което си заслужава.
Добре.
И се започва.
Къде отиват?
Още вино?
Не, благодаря.
Прочете ли го въобще? - Да.
Крачеше напред-назад, докато го четях.
Какво има в сака ти за края? - Какво е това?
Сакът, който те чака, когато му дойде времето.
Какво? - Когато светът свърши.
Защо винаги се държиш така?
Как?
Сякаш има някаква тайна, която само ти знаеш.
Не съм само аз. Много хора знаят какво става.
Точно така. всички седите по бельо
пред компютъра и търсите изход. - Не седя по бельо!
Няма значение!
Казваш, че правителството прави това,
а корпорациите правят онова,
а аз виждам само хора, които се опитват да оцелеят.
Точно така. Да оцелеят.
Казвам само, че...
Нека ти покажа.
Защо просто не си признаеш? Страх те е.
Страх те е да приемеш, че никога няма да разбереш.
И какво от това?
Светът е такъв.
Вечерята. - Прецакан е.
Луд е, глупав е, но просто светът е такъв.
Вечерята.
И знаеш ли какво?
Някой ден всички ще умрем.
Дори и ти.
Вечерята!
Разрежи я отвън.
Оформи... - Ето така.
И после натам. - Да.
Благодаря, татко. - Яжте. Да не изстине.
Виж ти. - Да.
Благодаря, Брайън.
Изглежда добре. - Няма ли сладки картофи?
Тази година няма сладки картофи.
Няма ли? Значи наистина е дошъл краят на света.
Опитай го. Това е ориз басмати от Индия.
Знам какво е, мамо. Ще трябва да го изям целия,
заради гладните деца в Индия.
Което ми напомня - защо ядем ориза им?
Не е техен.
Сега е твой. Така че трябва да го изядеш.
Екзотичен е. - Тази година е празнична.
Новаторско е.
Имаме шоколадова торта. - Повече.
Все още имам един въпрос.
Не знам дали умирам от глад или наистина е вкусно.
Но не е нужно... - Тъкмо говорих с Рони.
Че с Ед може да попътуват.
Да отидат на някое екзотично място.
Сигурен съм, че ще го направят, ако им се пътува.
Бих искала да видя Китай.
Китай ли?
Знаеш ли какво правят там?
Храната ми харесва.
Светът не е само китайски ресторанти.
Пак се започва.
Ами какво, дядо? - Въпросът за Китай е, че...
Дядо ти иска да вечеря на спокойствие.
Не, аз... - Знам какво правиш, госпожице.
Нищо не правя.
Да, толкова си умна. По-умна си от всички нас.
По дяволите.
Джанин. - Сякаш казах нещо,
което не си казвала хиляди пъти. - Не псувам.
Защо винаги се преструваш, че си нещо, което не си?
Сякаш живея в "Зоната на здрача".
Дори не знаеш какво е "Зоната на здрача".
Глупаво черно-бяло шоу,
така че знам какво е, Брайън.
Достатъчно. - Какво?
Ще ме пратиш в стаята ми ли?
Всъщност, да. - Ами...
Що за дъщеря нарича баща си по малкото му име?
Такава, която не го уважава.
За какво?
За какво ли?
За покрива над главата ти?
За зъболекаря? За телефона?
Или за учебниците, които нямаш време да прочетеш?
Защо? Светът ще свърши съвсем скоро.
Просто прекрасно. Сега и тя говори за тези глупости.
Ти си виновен. - Може да мисли за себе си.
Да, това и правя. - За да вярва в глупости?
Защо не се успокоим
и не поговорим за нещо, за което сме съгласни.
С Брайън сме съгласни за едно.
Че бащите ни са задници! - Достатъчно.
Край с електрониката.
Един месец без телевизия.
Без телефон. - Какво?
Да. Попитай дядо си.
Какво ще правиш, когато интернетът спре
и останем без електричество? Как ще комуникираме?
С димни сигнали.
Мамо! - Ако се контролираше поне малко.
Дано светът свърши и умреш!
Върни се!
Ела тук!
Ей! - Още вино?
Благодаря. - Добре.
Боже...
Къде отива?
Никъде.
Мислиш, че съм задник ли?
Лека нощ, Рони.
Искаш ли да влезеш?
По дяволите.
За бога.
Искаш ли питие?
Мислех, че си тръгнала по моя път.
Така е.
Не! Исках да кажа, че се готвиш.
Начинът, по който пазаруваше...
Използваше пари в брой!
Не, че ме гони чак такава параноя, но...
Разбираш как стигнах до това заключение.
В брой е по-лесно. Не се налага да помниш номера.
Пробвай с чекове.
Никой не иска чекове,
а пари в брой.
Когато дъщеря ми почина, започнах с нейната стая
и стигнах дотук долу.
Но...
Не разбирам как можеш... - Моля те.
Не се тревожи.
Да ти намажа ли филийката с масло или ти ще си я намажеш?
Не, може да я намажеш.
Недей. Не искам да се нараниш.
Ед?
Г-жо Майзнър.
Как е той?
Съпругът ви... - Приятелят ми.
Получил е транзиторна исхемична атака.
Като мини инфаркт, но е временно.
Разпределял е лекарствата си
и така не е приемал препоръчителните дози.
Ще му трябва време да се оправи, но изглежда, че е силен.
Може ли да го видя?
Разбира се, но бъдете внимателна.
Горкичкият.
Не, не се опитвай да говориш.
Не ме съжалявай.
Не.
Не. Ти си силен.
Лекарят каза, че не си пиеш лекарството.
Да. Заради парите е, нали?
Знам колко е скъпо.
Знам.
Но ти? Не разбирам.
Харчиш всичките си пари...
За онези неща.
За нещо, което може и да не се случи.
Не, мислиш само за утре.
Но аз съм тук. Тук съм сега.
И мисля само за теб.
Дойдох възможно най-бързо.
Татко.
БОЛНИЦА
Ти си най-умният човек, когото познавам.
Не, не съм. Аз съм задник.
Но се възстановявам.
РАЗПРОДАЖБА ПЪРЛ СТРИЙТ 107
Камионът върви добре.
Ами, "Форд" е.
Благодаря, че го докара.
Рони е невероятна жена.
Да. Невероятна е.
Ами... - Имаш ли минутка?
Ела с мен.
Не, не.
Какво виждаш?
Нищо.
Точно така.
Сега видя ли?
Тук ли влагаш всичките си пари?
Е?
Какво мислиш?
Честно ли?
Не съм сигурен.
Можеш да ми кажеш.
Пълна лудост, нали?
Виж, татко...
Понякога лудите времена се нуждаят от луди хора.
Знаеш ли...
Не мисля, че си луд.
Може би само малко.
Но мисля, че трябва да се занимаваш с това, което те прави щастлив.
Само това можем да направим.
И ако това те прави щастлив и не пречиш на никого,
тогава,
какво толкова, давай.
Така ли мислиш?
Да.
Татко?
Добре ли си?
По дяволите.
Щастлив съм.
СЪБИРАЧ
Ти си моят НДП..
Плъхове на светлината на свещи
излизат да се забавляват
вечерта,
така им е приятно.
Плъхът Сузи и плъхът Сам. - Плъхът Сузи и плъхът Сам.
Танцуват в земята на плъховете. - Танцуват в земята на плъховете
И движат телата си. - И движат телата си.
Сам е толкова мършав. - Сам е толкова мършав.
Не спират да се вихрят. - Не спират.
Танцуват танго. - Танцуват танго.
Пеят "Джанго". - Пеят "Джанго".
Реят се като в небесата. - Реят се като в небесата.
Днес видях знак.
Знак
от Бог ли?
Не знам.
Пишеше "разпродажба".
Разпродажба ли?
Не искам да се превъзнасям, но получих вдъхновение.
И ми се струва някак...
Божествено.
Ами...
Мислех си,
че може да направим разпродажба.
С моите и твоите неща.
Цял уикенд.
Порових се малко. Хората изкарват добри пари.
Дори и да не успеем...
Имам усещане.
Какво стана, когато беше в болницата?
Какво стана ли?
Видя ли светлина?
Светлина ли? - Сещаш се.
Светлината.
Не мисля.
Просто имам усещане.
Не исках да те разстроя.
Не съм разстроена.
Така звучиш.
Не съм разстроена.
Просто...
И аз имам усещане.
Може да не е божествено като твоето,
но и аз имам усещане.
Този номер... - Не, не и той.
...със скритото си минало. - И така...
Много я харесвам. - И "Маккена Кракауърс"
заминали за Флоренция. - Винаги изглежда толкова стилно.
Във влака имало телевизия.
Имало дипломати, американци,
парижани, сирийски бежанци.
Всички пътували заедно
за Флоренция.
Почакай. Интересно е.
Нали казваше, че трябва да следим водещите новини?
Водещите новини ли? Новини ли искаш?
Няма да ги намериш там. Тази жена е лъжкиня.
Лъжлива, нечестна, измамна,
опортюнистична лъжкиня.
Някой ден ще разбере каква е и ще съжалява.
Бъди сигурна.
Защо говориш така? Дори не я познаваш.
Много добре я познавам.
Тя е бившата ми жена.
Жена ти ли?
Бившата.
Напусна ме много отдавна.
Преди 19 години.
Тя ли е майката на Брайън?
Да.
Той е истински кучи син.
Ед. Не говори така.
Странно.
Все още я гледам всеки ден.
Винаги ще значи нещо за теб.
Няма проблем.
Неделя.
Това е най-добрият ден за разпродажба. Проверих го.
Тази неделя ли? - Защо не?
Ами...?
Време е.
Знаеш ли,
може да започнем да подреждаме твоите неща във вторник,
ако нямаш нищо против.
Какво ще направиш, ако приятелят ти, когото наистина цениш,
иска да направи нещо,
което не ти е приятно?
Зависи. Колко е зле?
Ами...
Сега вече ми стана интересно.
Забрави.
Не му давай да те накара да направиш нещо, което не искаш.
ВТОРНИК
Защо не си вдигаш телефона?
Работя. - Знам, че работиш.
Виждам, че работиш. Защо не ми отговаряш?
Моля те, не тук. - Точно тук.
Дойдох, щом ти не искаше.
Не разбираш.
Тогава ми обясни. - Не, не мога.
Дори и да можех...
Нямаше да разбереш. И аз не разбирам.
Каза, че ще го направим.
Не съм го казвала. - Каза го!
Не викай.
Защо те е грижа какво правя?
Защото го правим за нас.
Не, правим го за теб.
Добре съм, където съм сега.
Не, не си.
Не ми казвай каква съм или не съм, Ед Хемслър.
Аз съм зряла жена и не е нужно да те слушам.
Не казах да ме слушаш.
Махай се. - Почакай.
Махай се!
Проблем ли има?
Няма проблем. Ед си тръгваше.
Мислех, че е истинско.
Тя попита как си, така че й казах:
"Помниш ли, като се раздели със Сам?"
Сам ли?
Беше й приятел за две седмици в осми клас.
Но разговарят и вероятно за първи път говоря
открито за чувствата си, когато ти и мама се разделихте.
Блъскахте вратите.
Казваше нещо за последно, но не беше така.
А аз просто седях там и...
А после вратите замлъкнаха
и тя си тръгна.
Татко?
Тук съм.
Казвам само, че понякога ти се струва, че ще изгубиш всичко,
но всъщност не губиш, а печелиш.
Поне ти така ме научи.
Аз ли?
Е, не с толкова много думи.
Но да.
Какво друго те научих?
Някои хора трябва да бъдат себе си,
дори ако не искат. Толкова е просто.
Така е. Геният е в простотата.
Капитанът пак казва истината.
Поздравления.
РАЗПРОДАЖБА УИЛОУ ЛЕЙН 805
РИБА ТОН
Как сте днес? Видяхме знака на улицата.
Какво имаме тук?
СТАРКИСТ РИБА ТОН
Как сте? - Добре.
Разгледайте.
Извинете.
Колко струва това?
Зависи.
Колко струва за теб?
По-малко, отколкото мислех.
Ами...
Може би някой друг го иска повече от теб.
Да, може би.
Не се знае кога ще ти потрябва хубав буркан.
Ти си моята НДП.
Внучката ми обясни какво значи.
Най-добри приятели завинаги.
Човекът на утрешния ден
Превод на субтитрите: Владислав Иванов